En sand historie
www.uglybits.org
Oversat af: **UgLy SuBBeRs**
Walter, skat.
Så er det op.
Bare 10 minutter mere.
Desværre. Du kan sove længe i morgen.
Det er det lørdage er til.
Op langs væggen.
Kom. Kom.
Ok.
Sådan. Se!
Sæt dig ned.
Din morgenmad bliver kold.
Det er cornflakes.
Det skal være koldt.
Vi er her skat.
Okay.
Her er dine bøger.
Af sted.
Øjeblik Frue, jeg får fat i en driftschef.
Hun kommer nu.
Øjeblik, så er hun der.
Den her må du tage dig af.
Hallo, det er driftschefen, hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg kan du er på en selskabslinie...
Desværre er der folk, der lytter med på de linier...
Hvad gør han da?
Hold da op...
Alt i orden?
Ja. En dame havde problemer med forbindelsen.
- Hej søde. - Hej, mor.
Hvordan gik det i skolen?
- Okay. - Ja?
Vi lærte om dinosaurer.
Og jeg kom op at slås med Billy Mankowski.
Hvad skete der?
Han slog mig.
Slog du igen?
Godt.
Regel nummer et, ikke?
Start aldrig en kamp men afslut den altid.
Hvorfor slog han dig?
Fordi jeg slog ham.
Slog du først?
Hvorfor?
Han sagde min far stak af, fordi han ikke kunne lide mig.
Din far mødte dig aldrig -
- så hvordan kunne han ikke lide dig?
Hvorfor rejste han?
Fordi den dag du blev født -
- fik han noget andet med posten.
En kasse, der var større end dig.
Ved du hvad der var i den?
Noget man kalder ansvar.
Og for nogle mennesker -
- er ansvar det mest skræmmende i verden.
Så han stak af, fordi han var bange for det i kassen?
Ja.
Det er da dumt.
Det syntes jeg også.
Gik jeg glip af Amos 'N Andy?
Ja desværre.
Kom, det er sengetid.
Skal vi i biografen i morgen?
Ja, der er en ny Charlie Chaplin film -
- og en ny serie ved navn ''The Mysterious Airman''.
Hvem er det?
Det ved jeg ikke. Ingen ved det.
Det er derfor han er så mystisk.
Åh.
Er jeg for tung?
Nej, det varer mange år endnu.
Mange år.
- Hallo? - Det er Margaret.
Hej, Margaret.
Hvordan går det.
Fint.
- Jean kan ikke komme i dag og vi er for få.
Hvornår meldte hun sig syg?
For en halv time siden.
Jeg har svært ved at finde nogen.
Hvad med Myrna?
Hun har brug for de ekstra timer...
Hun har travlt. Kan du komme?
Nej. Nej, Nej, Nej. Jeg...
Jeg lovede Walter at vi skulle i biografen, og jeg...
Det er kun til klokken 4.
Ok.
Kun til kl. 4.
Så ses vi.
Der er en sandwich og mælk i køleskabet -
- og jeg har bedt Mrs. Riley og hendes datter -
- om at kigge ind om et par timer.
Jeg kan klare mig selv.
Det ved jeg. De tjekker op på huset, ikke dig.
I morgen går vi i biografen.
Og kører med Big Red til Santa Monica og går en tur på promenaden.
Hvordan lyder det? Lyder det godt?
Jeg er hjemme før det bliver mørkt.
Jeg er ikke bange for mørke.
Jeg er ikke bange for noget.
Det ved jeg.
Vær god.
Jeg elsker dig.
Linierne er spærret herfra til Ohio.
Han vil tale med en ansvarshavende.
Jeg skal bruge din underskrift her.
- Nummer? - Nummer?
Værsgo.
Ring til Omaha routing station.
Se om vi kan få vores opkald igennem deres omstilling.
Lad os få det til at køre, nu.
Christine. Godt jeg lige fangede dig.
Jeg har fulgt med i dine arbejdsrapporter -
- og må sige, at jeg er meget imponeret.
Da jeg foreslog kvindelige driftschefer -
- var direktørerne ikke vilde med idéen.
Men du har været lige så god som alle mændene.
Tak, Mr. Harris.
Kald mig Ben. Hør jeg...
Hør her -
- vi skal ansætte en ny leder af Beverly Hills afdelingen.
Hvis du vil have jobbet, kunne jeg skrive en rapport...
Det ville være skønt, tak.
Så måske kan vi...
- Kan vi tale om det mandag? - Ja da.
Er det ok? Mange tak.
Åh nej.
Walter.
Skat?
Walter.
Walter!
Skat?
Walter?
Skat?
Walter!
Walter, det er tid til at komme ind.
Suzie? Har du set Walter?
Nej, Mrs. Collins.
Desværre.
Walter?
Walter.
Nummer?
Må jeg få politistationen?
Jeg forbinder.
Lincoln Heights afdeling.
Mit navn er Christine Collins.
Jeg bor på 210 North Avenue, 23.
Jeg ringer for at melde et barn savnet.
Savnet barn.
Hvad er dit forhold til barnet?
Det er min søn.
Hvor længe har han været væk?
Det ved jeg ikke. Jeg er lige kommet fra arbejde.
Siden i morges -
- eller bare den sidste time.
Har du spurgt naboerne?
Ja, selvfølgelig.
Måske har han glemt tiden.
Nej. Nej. Nej.
Han bliver altid ved huset, når det bliver mørkt.
Send venligst nogen.
Desværre er det procedure -
- at vi ikke sender vogne for et savnet barn før efter 24 timer.
Hvad?
99 gange ud af 100 kommer barnet hjem før dagen efter.
Vi har ikke ressourcer til at lede efter alle børn, der er på sjov med vennerne.
Nej, Nej. Nej.
Nej, ikke Walter. Det gør han ikke.
Ikke for at være uhøflig, men det siger alle forældre.
Jeg beder dig.
Jeg kan ikke gøre noget.
Jeg skriver dit navn og oplysninger -
- men det er alt indtil i morgen.
Han kommer hjem inden da. Det gør de altid.
Er du Mrs. Collins?
Vore tanker går til Christine Collins -
- fra Lincoln Heights -
- hvis unge søn, Walter Collins -
- forsvandt for næsten to uger siden.
Hun er ikke medlem af menigheden -
- men vi beder for hende i dag, som vi gør hver dag -
- siden vi hørte om hendes kvaler.
Radio og aviser -
- fortæller os at Los Angeles politi -
- gør alt hvad de kan for at genforene mor og barn -
- og det er jeg sikker på er sandt.
Men med status som den mest voldelige, korrupte -
- og inkompetente politistation -
- på denne side af Rocky Mountains -
- er jeg ikke sikker på, det siger så meget.
Hver dag findes der nye lig langs Mulholland -
- og i grøfterne i vores byer -
- forårsaget af politichef James Davis og hans Skyde Gruppe, et rammende navn.
- Hver dag tilsidesættes ærlige borgeres behov -
- for grådighed og personlig vinding.
Hver dag synker byen dybere ned i en sivebrønd -
- af frygt, trusler og korruption.
Engang englenes by.
Los Angeles er blevet et sted, hvor vores beskyttere -
- er blevet vores terrorister.
Hvor lovens håndhævere ikke følger loven.
Jeg forstår. Tak.
Jeg ringer igen om et par uger.
Mange tak.
Las Vegas, Forsvundne Personer?
Det er Christine Collins.
Jeg ringer for at høre om I har fundet nogle savnede børn -
- der matcher Walter Collins beskrivelse?
Ok. Ja ring endelig.
Og jeg ringer igen om...
Om en uge, hvis det er ok. Tak.
Tak.
$2.
Jeg glemte min pung derhjemme.
Kan jeg skylde?
Ingen kredit.
Betal eller jeg ringer efter politiet.
Jeg er træt af bumser som dig.
Jeg prøver ikke at snyde dig.
Jeg glemte bare min pung.
Jeg henter den. Er tilbage om fem - ti minutter.
Har du sikkerhed for pengene?
Du kan ikke bede om bedre sikkerhed -
- end mit eget kød og blod, vel?
Bliv her, søn.
Jeg er straks tilbage.
- Men... - Giv mig ikke problemer.
Det er pænt af ham at stole på os.
Bliv her, mens jeg henter min pung.
Ti minutter, så ringer jeg efter politiet.
For fanden da.
Hallo, Myrtle?
- Hallo? - Det er Harve, fra caféen.
Hej, Harve.
Forbind mig til Sheriff Larsen.
Selvfølgelig.
Tak i lige måde.
Christine, jeg har problemer med forbindelsen.
Jeg kan ikke komme igennem.
Ja, det er bedre.
Tak.
Mrs. Collins?
Ja.
Jeg er Kaptajn J.J. Jones, Lincoln Park Ungdomsafdeling.
Vi overvåger alle bortløbne og savnede børnesager -
- også din søns, og...
Han er i live Mrs. Collins.
Han blev samlet op af politiet i DeKalb, Illinois.
Han har det fint.
Han var sammen med en vagabond, som vi har efterlyst -
- men din søn er i sikkerhed.
Mange tak.
Åh, Christine...
Det er da skønt.
Tak.
Sikke meget presse.
Det er en historie med en lykkelig slutning.
Folk elsker lykkelige slutninger.
Vi må skynde os. Toget kommer.
Tilbage. Tilbage.
Tak.
Jeg kommer med en udtalelse om lidt -
- men det vigtigste er -
- at genforene damen med sin søn -
- så undskyld os.
Ikke mase.
Rolig. Rolig.
Mrs. Collins, må jeg præsentere dig for James E. Davis -
Politichefen.
Rart at møde dig.
Vi får ikke meget positiv omtale -
- i pressen disse dage -
- så det er godt at have en postiv historie, ikke?
Ja.
Du er vel blevet behandlet godt af gutterne, ikke?
Jeg kunne ikke melde det i 24 timer -
- og synes at det var...
Pyt nu med det.
Det var helt fint.
Godt.
Det kan du vel godt fortælle pressen -
- og at LAPD...
Kvinder.
Øjeblik.
Tilbage.
Hold dem tilbage.
Skal du ikke... Skal du ikke...
Det er ikke min søn.
Hvad?
Hvad siger du?
Det er ikke min søn.
Du må tage fejl.
Jeg tager ikke fejl.
Han har været igennem fem forfærdelige måneder.
Han har tabt sig og forandret sig.
Jeg kender da min egen søn.
Du er chokeret, og han er forandret.
Hvad hedder du. Hvad er dit navn?
Walter Collins.
Det er et almindeligt navn.
Hvor bor du Walter? Kender du din adresse?
210 Avenue 23 -
- Los Angeles, Californien.
Og det er min mor.
Mrs. Collins, Jeg forstår.
Du føler dig usikker nu.
En dreng på hans alder forandrer sig hurtigt.
Det har vi taget med i vores efterforskning.
Og dette er uden tvivl din søn.
Det er ikke Walter.
Det er ikke Walter, som du husker ham.
Derfor skal du tage ham med hjem, på prøve.
På prøve?
Ja.
Når han først er hjemme igen -
- og du er kommet dig over hans forandringer -
- vil du se det er Walter.
Jeg lover dig. Jeg sværger på, jeg giver dig mit ord på -
- det er din søn.
Hvis du får problemer, så kom til mig.
Så klarer jeg det.
Det lover jeg. Stol på mig.
Mrs. Collins, han har ingen steder at tage hen.
Jeg beder dig.
Måske tænker jeg ikke klart.
Og...
Ok.
Nej, du tænker ikke klart.
Sådan.
Tak. Tak.
Herover.
Hvordan føles det at få ham hjem igen, Mrs. Collins?
Hvad tænkte du, da du så ham første gang.
Det er svært at forklare.
Hun blev chokeret.
Hun genkendte ham ikke, det er helt naturligt.
Han har været så meget igennem.
Hvordan har du det, knægt?
Skønt at være hjemme, ikke?
Ja. Det er skønt.
Los Angeles politi er taknemmlige for -
- det hårde arbejde udført af DeKalb County Sheriff afdeling -
- som gjorde denne genforening mulig.
LAPD arbejder pligtskyldigt for befolkningen.
Kan vi få et billede af mor og søn?
Selvfølgelig.
Sådan.
Stå tæt sammen. Sådan.
- Denne vej, Walter. - Stort smil.
- Et til. - Det var godt.
Et til.
Er sandwichen ok?
Vil du have noget mælk?
Nej.
Nej, tak.
Du er smurt ind i sod. Tag et bad.
Pyjamas for enden af sengen.
Er du ok?
Jeg faldt. Dumme kar!
Det er ok.
Du er omskåret.
Ud.
Afsted.
Sidste gang jeg målte Walter -
- sidste gang jeg målte min søn -
- var han flere tommer højere end du er nu.
Hvem er du?
Hvad laver du her?
Hvem er du?
Han er ikke min søn.
Mrs. Collins...
Jeg ved ikke hvorfor han siger han er -
Men han er ikke Walter, der er sket en fejl.
Var vi ikke enige om at give det tid.
Han er tre tommer kortere.
Jeg målte ham.
Måske målte du forkert.
Der er sikkert en fornuftig forklaring.
Han er omskåret.
Og det er Walter ikke.
Mrs. Collins.
Din søn var savnet i 5 måneder.
Og var noget af tiden sammen med en ukendt vagabond.
Hvem ved hvad sådan én kan have fundet på?
Han kunne have omskåret ham. Han kunne...
Gjort ham kortere?
Hvorfor hører du ikke?
Jeg hører for fanden.
Og jeg forstår dine følelser.
Han har forandret sig, ja.
I har begge været meget igennem -
- og han har brug for din støtte og omsorg til at komme sig.
Han er ikke min søn.
Hvorfor gør du det her Mrs. Collins?
Hvorfor gør du det?
Det ser ud til, at du sagtens kan tage dig af drengen.
Du tjener nok til at forsørge ham -
- så jeg forstår ikke du flygter -
- fra dit ansvar som mor.
Jeg flygter ikke fra noget.
Slet ikke mit ansvar.
Jeg tager mig endda af drengen lige nu -
- fordi jeg er det eneste han har.
Det, der bekymrer mig er, at I ikke længere leder efter min dreng.
Hvorfor skulle vi lede efter nogen, vi allerede har fundet?
Fordi I ikke har fundet ham.
Hans identitet er blevet bekræftet -
- af de bedste folk indenfor børneværnet -
- folk som ved hvad de laver.
Og det gør jeg ikke?
Jeg beklager.
Jeg værdsætter alt det, som afdelingen har gjort -
- og jeg ved, hvor hårdt I arbejder.
Det gør jeg altså, og jeg vil ikke skabe problemer.
Jeg.... Det har bare været en forfærdelig fejltagelse -
- og jeg har brug for din hjælp til at gøre det godt igen -
- så jeg kan finde min søn, før det er for sent.
Hjælp mig.
Jeg skal ikke tage mere af din tid. Undskyld jeg blev panisk.
Jeg beklager meget.
Ja, Kaptajn?
Sara, ring Dr. Tarr op.
Javel, Hr.
Mrs. Collings? - Ja?
Dr. Earl W. Tarr.
Kaptajn Jones bad mig komme.
Jeg hjælper ham nogen gange, med børnesager.
Må jeg komme ind?
Ja, tak fordi du kom.
Jeg var begyndt at tro, at han ikke troede på mig.
Altså, jeg er her nu, og så skal vi nok ordne det.
Hvor er drengen?
Der er han.
En flot ung mand.
Han har dine øjne, ikke sandt?
Og lidt af næsen.
I god form, på trods af alt han har gennemgået.
Det er en meget robust dreng du har, Mrs. Collins.
Jeg troede, du var her, for at hjælpe mig.
Det er jeg også.
Kapt. Jones nævnte, at drengen havde undergået svære fysiske ændringer -
- og spurgte, om jeg ville tilse ham -
- for at give dig ro, i din moderlige bekymring.
Min moderlige bekymring, er ikke for ham, for han er ikke min søn.
Ser du, udtalelser som det, vil næppe gavne drengens selvforståelse -
- vil de?
Kapt. Jones sagde noget om ændringer i højden?
Ja.
Kom.
Stil dig op ad væggen.
Han er 3 tommer mindre.
Altså...
Næppe et mysterie, Mrs. Collins.
Vi har i noget tid vidst, at voldsomme oplevelser kan påvirke børns vækst.
På grund af de sidste 5 måneders stress -
- må hans rygsøjle være sunket.
Det er usædvanligt, men muligt.
Og omskæringen?
Hans bortfører syntes nok, at det var passende.
Omskæring er, når alt kommer til alt, godt for hygiejnen.
Det må have været en meget skræmmende tid.
Intet under, at han har fået hukommelsestab.
Jeg...
Ser du, der er lægelige forklaringer på det hele.
Men du har ret til at stille spørgsmål.
Du har ret til at kende, alle de forandringer drengen gennemgik -
- under hans fravær.
Skulle jeg ikke vide, om han er min søn eller ej?
Jeg er moderen.
Og det betyder, at du ikke er ser tingene klart.
Du ser meget følelsesladet på en dreng -
- som har ændret sig, fra det du husker.
Han er ikke den samme dreng, som tog af sted.
Lige som en dreng, der tager i krig, og vender hjem -
- heller ikke er den samme.
Og en mors hjerte, styret af opfattelse og følelse -
- ser disse ting, og gør oprør -
- og kræver at det ikke er det er din søn.
Det ændrer ikke fakta.
Jeg er villig til at lade min teori undersøge, Mrs. Collins.
Vil du?
Det er fuldstændig uhørt!
Tag det roligt, og lyt til mig.
Nej, nej, nej. Nej, så lyt da til mig.
Den såkaldte doktor, førte mig rundt i mit eget nabolag -
- som en eller anden dårlig mor, der ikke engang kender sin egen søn.
Og hvad fandt han ud af?
Han fandt, hvad han forventede -
- som du helt klart fortalte ham, han ville finde.
- Mrs. Collins. - Det er ikke noget...
Det er ikke noget at være flov over.
At det var flovt, er ikke problemet.
Sagen er, I spilder tiden -
- når I skulle lede efter min søn.
Men rapporten er afsluttet, Mrs. Collins.
Nå, så vil jeg gerne se rapporten, så jeg kan afvise den -
- før den når videre.
Godt.
Ja. Hav en forsat god dag.
Jeg er færdig. Må jeg gå i seng nu?
Ja.
God nat, mor.
Sig ikke det!
Jeg er ikke din mor!
Jeg vil have min søn tilbage.
Du er ikke ham. Du er ikke min søn!
Jeg vil have min søn tilbage.
Jeg vil have min søn tilbage!
For pokker!
Jeg vil have min søn tilbage!
Det var forkert, at råbe af dig.
Du er kun et barn -
- og jeg tror ikke, at du ved, hvad du gør -
- og den smerte du forvolder.
Men du må forstå, at min søn er mit liv.
Han er alt, jeg har.
Og uanset hvad politiet tror, og uanset hvad hele verden tror -
- du og jeg -
- vi kender begge sandheden, ikke sandt?
Vi ved begge, at du ikke er Walther.
Du skal bare fortælle dem, at du ikke er min søn -
- så de kan finde min søn.
Vil du ikke nok.
Vi kan snakke i morgen.
Hallo?
Er det Mrs. Christine Collins?
Ja.
Mit navn er Gustav Briegleb.
Jeg er præst ved St. Paul's kirke.
Jeg har hørt dine udsendelser.
Jeg....
Mange tak.
Har du læst morgenens ''Times''?
Nej.
Måske skulle du kigge på den, og så komme over på sognekontoret -
- om en times tid og få morgenmad. Jeg synes vi bør mødes.
Hallo?
''Den mystiske sag om...
''På opfordring af politiet i Los Angeles -
''Dr. Earl W. Tarr, børnespecialist, undersøgte Walter Collins -
''for at fastslå grunden til hans vægttab -
- ''bleghed, forvirring og dårlige tilstand -
- ''bemærket efter at drengen kom tilbage -
- ''til sin mor sidste mandag.''
Underlig formulering, ikke sandt?
Bemærket efter at drengen kom tilbage til sin mor.
Se, det fastslår ikke bare klart, at du er drengens mor -
- men man kunne tro, at du på en eller anden måde, er ansvarlig for det.
Og at politiet er bekymrede -
- for drengens velbefindende mens han er i din varetægt.
Prøv æggene. De er ret gode.
''Jeg undersøgte drengen grundigt'', sagde Dr. Tarr.
''Og det er tydeligt at han har noget at fortælle.''
''Jeg er sikker på med tiden...''
...tiden vil han give sin drengede version af denne historie -
- men ikke før han har tiltro til sin tilhører.
Og det der mangler her, er tiltro til den stakkels fyrs historie.
Min undersøgelse fandt intet, der kunne sætte spørgsmålstegn -
- ved LAPD.
Hvorfor ville de gøre det?
For at undgå at indrømme, de havde lavet en fejltagelse -
- da de kom tilbage med den forkerte dreng.
Enhver der bruger bare det halve hoved til at læse avisen med -
- vil gennemskue det straks.
Desværre, udelukker det halvdelen af ''Times'' læsere.
Mrs. Collins, mit mål med livet er at belyse alle de ting -
- som LAPD ønsker ingen af os kender til.
En afdeling styret af vold, misbrug, mord, korruption og afpresning.
Da politichef Davis overtog styrken for 2 år siden, sagde han...
Vi gør kort proces med alle revolvermænd i Los Angeles.
Jeg vil have dem ind døde, ikke levende -
- og jeg vil straffe enhver betjent som viser den mindste blødsødenhed.
Han udtog 50 af de mest voldelige strømere i styrken -
- gav dem maskingeværer og tilladelse til at skyde alle, der kom i vejen.
Han kaldte dem Skyde Gruppen.
Ingen advokater, retssager, spørgsmål, udsættelser eller undersøgelser.
Bare bunker af lig.
Lig i lighusene, lig på hospitalerne, lig langs vejsiderne.
Og ikke fordi LAPD ville fjerne kriminaliteten. Nej.
LAPD ville fjerne konkurrencen.
Borgmester Cryer og halvdelen af styrken er korrupte.
Hasardspil, prostitution, spritsmugling, det hele er med.
For hvis du først giver folket friheden til at gøre som de vil -
- så vil de, som Vorherre fandt ud af i paradisets have, gøre netop det.
Politietaten tolererer ikke kritikere eller modsigelser -
- eller at komme i forlegenhed.
Og du er i en position, hvor du kan sætte dem i forlegenhed, og det kan de ikke lide.
De vil gøre alt i deres magt, for at stille dig i et dårligt lys.
Jeg har set det ske så mange gange, at jeg er ved at blive blind.
Derfor ville jeg møde dig -
- for at du skulle vide, hvad du er ved at rode dig selv ind i -
- og hvis du vil, hjælpe dig, med at bekæmpe det.
Pastor, jeg værdsætter alt det du gør
- og alt hvad du har fortalt -
- men jeg er ikke på en mission.
Jeg vil bare have min søn hjem.
Mrs. Collins, flere mødres sønner -
- er blevet ofre for formålstjenlighed her.
Din søn er desværre ikke den første.
Men hvis du gør det rigtige, kan han blive den sidste.
Han havde to hulller, der skulle laves.
Han strittede imod, men jeg klarede det.
Og?
Din søns øverste fortænder var adskilt af lidt væv, et diastema.
Som medførte et lille mellemrum mellem fortænderne.
Drengen i det rum har intet mellemrum.
Kan det ændre sig med årene? For det vil de påstå.
I nogle tilfælde er det muligt.
Men vævet mellem Walters tænder forhindrer det sker.
De kan aldrig samles før vævet bliver bortopereret -
- og jeg kan sige med det samme, at han har aldrig fået den operation.
Er du villig til at gøre det officielt på skrift?
Undskyld mit franske, men for fanden ja.
Bedøvelsen lader til at aftage.
Men, måske vil jeg skrive det brev først.
Give den lille fyr noget at tænke over.
Hvis det er, har han forandret sig enormt.
Ved du hvem jeg er?
Du er en lærer.
Ja, men lærere har navne. Hvad hedder jeg?
Det kan jeg ikke huske.
Jeg kender dig, men kan ikke huske dit navn.
Mrs. Fox. Sæt dig på din plads.
Jeg sagde ikke sæt dig ned. Jeg sagde sæt dig på din plads, din egen.
Du må vide, hvor det er. Du har siddet der over et år nu.
Mrs. Collins, hvis det er din søn, så æder jeg min målestok.
Jeg vil gøre det skriftligt, og jeg vil vidne i retten -
- eller for selveste Præsident Calvin Coolidge om nødvendigt.
Tak.
Vi ses i aften til udsendelsen.
Held og lykke.
Et hurtigt spørgsmål.
Hurtigt spørgsmål.
Mrs. Collins.
Hallo. Mit navn er Christine Collins.
- God morgen. - God morgen.
Den 10. marts, forsvandt min niårige søn, Walter Collins.
Og en fem måneder lang efterforskning -
- førte til, at en dreng blev bragt til Los Angeles fra DeKalb, Illinois.
De fortalte mig og alle jer, at den dreng var min søn.
Han var ikke min søn.
LAPD begik en fejl -
- og det er grunden til den påståede forvandling.
Jeg har breve fra hans lærere og læger -
- som alle bekræfter, at han ikke er min søn.
Jeg er ved at få dem trykt, og har dem til jer i morgen.
Jeg har givet LAPD enhver mulighed for at indrømme deres fejl -
- og genoptage eftersøgningen efter min søn.
Fordi de har nægtet -
-er jeg tvunget til at gå til offentligheden.
Jeg håber, det kan få dem til at afslutte, hvad de begyndte på -
- og bringe min søn hjem.
Mange tak.
Morelli!
Find Collins kvinden og få hende herind.
Og, Bill, brug bagdøren.
Javel.
Denne vej.
Hvorfor bagdøren?
Kaptajnens ordrer. Der er proppet med journalister ude foran.
Sid ned. Kaptajn Jones kommer straks.
Nogen der vil tage et opkald fra Canadian Mounties? Ybarra?
Har de mistet en elg?
En mindreårig der opholder sig ulovligt her, skal tilbage til Canada.
Han bor sammen med sin fætter på en gård nær Riverside, i Wineville.
- Vil du have den? - Jeg tager den.
Har ikke andet at lave.
Du er en skat.
Mrs. Collins.
Drengen kan blive her. Hun tager sig af ham.
Sæt dig.
Du har givet os problemer, Mrs. Collins.
Det er blevet en skændsel for hele politiet.
Jeg ville ikke skabe problemer for nogen.
Nej, selvfølgelig ikke.
Du fortalte bare pressen, at vi ikke kan se forskel på to drenge, som tak -
- for de mange måneder, vi arbejdede på din sag.
Prøver du at få os til at ligne idioter? Nyder du det?
Selvfølgelig ikke.
Jeg ønsker I finder min søn.
Ved du hvad dit problem er, Mrs. Collins?
Du prøver at undgå dit ansvar som mor.
Hvad?
Du nød at være en fri kvinde, ikke?
Uden at skulle bekymre dig om en ung søn.
Du kunne gå hvorhen du ville, og gøre hvad du har lyst til -
- se hvem du ville.
Men så fandt vi din søn, og bragte ham hjem.
Og nu er han i vejen for dig.
Derfor fandt du på denne lille plan -
- for at smide ham over på staten, så den kan opdrage ham for dig.
- Er det ikke sandt? - Det er ikke sandt!
Selv drengen siger, han er din søn.
Hvorfor skulle han sige det?
Hvordan skulle han vide hvordan?
Det ved jeg ikke. Jeg ved bare han lyver.
Måske er han en løgner.
Men sådan er han blevet opdraget, ikke?
I er begge fødte løgnere.
Du er en løgner og en ballademager, og jeg synes ikke -
- du har ret til at gå på gaderne i Los Angeles.
Lige et øjeblik.
Enten ved du du lyver, eller også -
- er du ikke i stand til at kende forskel på løgn og sandhed.
Hvilken er det?
Er du en elendig mor? Eller bare sindssyg?
Det er de eneste valgmuligheder i mine øjne.
Det vil jeg ikke finde mig i.
Vil du have eksperter? Vil du have læger? Jeg har også nogle.
Sygeplejerske.
Mrs. Collins, fastholder du at drengen derude ikke er din søn.
Ja, jeg gør.
Strit ikke imod. - Hvad?
- Nej! - Det gør bare ondt på dig selv.
Hvad laver du?
I skal overføre fangen -
- til Los Angeles County General Hospital, psykiatrisk afdeling.
Hvad?
Med følgende notat.
Sigtede påstår hun er blevet narret af politiet og andre -
- og at vi har givet hende en dreng og prøvet at -
- få hende til at tro, det er hendes søn, selvom hun siger det ikke er.
- Før hende bort. - Nej. Nej, nej.
Jeg beder jer.
Kom nu, Mrs. Collins.
Nej. Nej.
Denne vej.
Vi har kendt Mrs. Collins siden 10. marts, 1928 -
- hvor hun meldte sin niårige søn Walter savnet.
- Drengen var væk indtil august, 1928. - Okay.
Efter han kom tilbage, har hun klaget over, han stadig er savnet -
- og gentagne gange opfordret os til at finde ham.
Hun lider af paranoia, forfølgelsesvanvid og manglende virkelighedssans.
Hun kan være en trussel for sig selv og andre.
Vi anbefaler hun overføres til psykiatrisk afdeling -
- indtil hun kan bringes til fornuft.
Har en ny kode 12.
Navn?
Collins. Christine.
Nej, hør her, det er en fejl.
Befalingsmand?
Kaptajn J.J. Jones, Lincoln Heights Division.
Nej, nej. Politet prøver at straffe mig...
Hvis du ikke holder op, kommer du i spændetrøje.
Vil du det?
Nej.
Så opfør dig ordentligt. Kode 12.
Jeg er ikke skør!
Jeg beder dig.
Åh, Gud.
Ok.
Nej!
Stop!
Spred benene.
Hvad?
Mere.
Åh.
Jeg er ikke syg!
Rør mig! Rør mig!
Ind. Det er dit værelse.
Lægen er gået for i dag. Han vil se på dig i morgen.
Jeg må tale med én der bestemmer.
Desværre.
Mit værelse! Nej. Nej. Det er mit værelse!
Må jeg ringe?
Telefon privilegium opnås ved god opførsel.
Ingen aviser, ugeblade, radio, bøger eller skarpe genstande.
- For dit eget bedste. - Hjælp mig!
Hør på mig.
Mit værelse.
Nej, det er mit værelse!
Åh, Gud!
Mit værelse!
Nej. Nej, det er mit værelse!
Mit værelse!
Mit værelse! Mit værelse! Mit værelse!
De sagde, det var mit værelse!
Har du et problem?
Koger bare over. Det er i orden om lidt.
Kan du hjælpe mig?
Jeg prøver at finde et sted ved navn Northcott Ranch, ved Wineville.
Northcott Ranch, hva'?
Åh ja.
Du er der næsten.
Du skal... Du skal følge denne vej vestpå -
- ca. to, nej, tre kilometer.
Og så dreje til højre.
Og bliv på vejen, den fører lige derned.
Sker der noget derude?
Nej.
Undersøger bare en sag med en mindreårig.
Tak for hjælpen.
Det var så lidt.
Hallo?
Hej!
Hej! Hej!
Kom her! Kom her!
Det er politiet!
Jeg har en arrestordre på en dreng ved navn Sanford Clark.
Åben døren eller gå væk.
Hej! Stop!
Stop! Stop! Stop!
Stop! Stop eller jeg skubber dit hoved gennem gulvet.
Stop så!
Godt!
Giv mig dine hænder.
Kom nu. Sid ned.
Jøsses!
Hvad fanden er der i vejen med dig, knægt.
Hvad?
Det er ulovligt at angribe en betjent, ikke?
Gør det nogen forskel?
Vi sender dig bare hjem til Canada.
Det er da ikke verdens ende.
Hvad?
Du kan ikke bo i U.S.A så længe du vil.
Intet nyt fra Mrs. Collins?
Vi har ikke hørt fra hende.
Tag ned til hendes hus, og se til at hun er ok.
Hvis hun ikke er der, så spørg naboerne.
Find ud af, om de ved noget.
Klart.
KGF byder velkommen til pator Gustav Briegleb -
- fra St. Pauls presbyterianske kirke.
Her er Pastor Gustav A. Briegleb fra St. Pauls presbyterianske kirke -
- med Guds ord på radio KGF.
God aften.
Jeg havde håbet, at have en gæst med i aften -
- men hun er blevet opholdt.
Fordi hun ikke selv kan være her og fortælle, hvad hun sagde til pressen i dag -
- skal jeg prøve så godt jeg kan.
Jeg fortæller, hvad der er sket -
- og fortsætter hver aften, lige her -
- indtil nogen gør noget ved det.
Ørkenlokal toget nummer 45 -
- ankommer på spor to om fem minutter.
Jeg vil gerne have en billet til Canada.
Alberta eller Vancouver, hvad der afgår i aften.
Der er intet, der skal så langt i aften.
Det bedste jeg kan klare, er et tog til Seattle.
Der kan du skifte til lokaltog, eller køre over grænsen.
Det er fint.
Returbillet?
Enkelt.
Det bliver $15.
Ok.
Værsgo.
Tak. Værsgo. God rejse.
Tak.
Der er en halv times morgenmad.
Jeg må tale med vagthavende læge.
Spisestuen er nede af gangen.
Lægen sender bud efter dig, når han er klar.
Æg eller havregrød?
Alle er her.
Ok.
Ud med havregrøden.
Skal vi bruge den i morgen?
Du burde spise.
Det er normalt at spise.
Du må gøre alt, for at virke normal.
Det er din eneste chance.
Jeg er ikke sulten.
- Barbara, du skal spise nu. - Jeg er ikke sulten.
Min navn er Carol Dexter. Hvad hedder du?
Christine. Christine Collins.
Spis op. Jeg ved det er svært, men du må prøve.
Jeg hørte dem snakke.
Du er en kode 12.
Politiaktion.
Lægerne og personalet tror at -
- hvis politiet anbragte dig her -
- må der have været en god grund.
Der er ingen grund til det.
Jeg er helt tilregnelig, og vil forklare dem det.
Hvordan?
Jo mere du prøver at virke normal, jo mere skør virker du.
Hvis du smiler for meget er du vanvittig eller undertrykker hysteri.
Og hvis du ikke smiler er du depressiv.
Hvis du er neutral, er du følelsesmæssigt tilbagetrukket, på vej til katatonisk.
Det har du tænkt meget over.
Ja. Forstår du det ikke?
Du er en kode 12, det er jeg også.
Vi er her af de samme grunde.
Vi gjorde politiet gale i skralden.
Ser du hende kvinden derovre?
Hun var gift med en betjent, der tævede hende.
Da hun prøvede at fortælle det, anbragte han hende her.
Og hende der?
Politiet lammetævede hendes bror, brækkede begge hans arme.
Da hun sagde det til aviserne...
Og du?
Jeg arbejder om natten.
Åh.
I klubberne, i byen.
Undskyld.
En kunde blev ved med at slå mig og ville ikke holde op -
- så klagede jeg over ham.
Han viste sig at være betjent.
Kort efter var jeg her.
Men det kan de da ikke.
Tager du pis på mig?
Alle ved kvinder er skrøbelige.
Kun følelser. Ingen logik, og helt tomme i hovedet.
Af og til siger de noget, der er besværligt -
- så bliver de syge i bolden.
Undskyld mit franske.
Hvis vi er sindssyge, behøver ingen at høre på os.
Hvem tror du, de tror på -
- en sindssyg kælling, der bagtaler politistyrken -
- eller en betjent?
Når de får os herind, holder vi enten kæft, eller lærer at opføre os -
- ellers kommer vi ikke hjem.
Eller vi kommer hjem som hende.
Stop. Stop.
Stop! Stop.
Vær sød.
Clark.
Sanford Clark?
Her.
Papirerne er kommet.
Du bliver deporteret til Canada i overmorgen.
Der bestemmer politiet, hvad der skal gøres.
Jeg håber dit ophold her forhindrer dig i at krydse grænsen -
- igen ulovligt, i fremtiden.
Vent!
Jeg vil gerne tale med den betjent, der bragte mig herind.
Han har andet at lave...
Det er vigtigt.
Christine Collins.
Tak. Mrs. Collins.
Dr. Jonathan Steele. Sæt dig ned.
Jeg håber, du har haft det behageligt her.
Ja.
Virkelig?
Det må da være svært i starten.
Ja, det var.
Det var meget svært, men behageligt nok.
De har taget en blod prøve.
Wassermman prøven.
Tjekkede for syfilis, for det påvirker hjernen.
Tanken om at nogen vil tjekke dig for syfilis -
- ryster det dig?
Nej, de sagde det var standard procedure.
Nemlig ja. Standard procedure.
Vi må dække os ind her.
Jeg kan forestille mig -
- at det vil være ubehageligt for nogen -
- men jeg forstår.
Ifølge din sag, tror du at politiet gav dig -
- en falsk dreng, som din søn.
Jeg sagde ikke drengen var falsk.
Han er ikke min søn.
De kom med den forkerte dreng.
Min søn savnes stadig.
Jeg har da ellers en avisartikel her -
- med et billede af dig på togstationen, hvor du byder din søn velkommen hjem.
Det er dig på billedet, ikke?
Jo.
Ja.
Så, først var han din søn -
- og nu er han ikke din søn.
Har du haft det sådan længe?
At folk forandrer sig til noget andet end de var?
Folk forandrer sig ikke.
Tror du ikke folk forandrer sig?
Nej, det er ikke...
Og politiet er ikke ude på at straffe dig?
Nej, de er ikke.
Politiet er her for at beskytte dig.
Ja.
Virkelig.
Ja.
Det var da sært, for da du blev indlagt -
- sagde du, at politiet var ude på at straffe dig.
Så enten vil personalet her straffe dig -
- eller også skifter du forklaring.
Har du svært ved at skelne virkelighed fra fantasi, Mrs. Collins?
Nej.
Jeg er ked af at kalde dig herud i det vejr -
- men drengen er meget insisterende.
Det er ok.
Jeg hører, hvad han har at sige, før jeg tager hjem og tørrer.
Det står ned i tove, derude -
- så jeg håber det er det værd.
Dig igen, hvad?
Vi får se.
Nå?
Det er ikke let, okay?
Nå?
Det var heller ikke let at komme her styrtende regn.
Min fætter er Gordon Northcott.
Han ejer gården, hvor du fandt mig.
Han sagde, jeg kunne bo der, hvis jeg holdt øje med stedet, når han var væk -
- og lavede lidt forskelligt.
Han sagde, jeg kunne bo der, så længe jeg ville.
Jeg troede, det betød, jeg kunne gå, når jeg ville.
Holdt han dig fanget?
Lort.
Da jeg kom dertil, for du rundt fri som en fugl.
Du kunne have gået, når du ville.
Nej.
Hvad er nu det?
En historie for at dække over, hvorfor du var illegalt i landet?
Nej slet ikke.
For det har jeg ikke tid til.
Hør på mig, han sagde...
Hvad?
Hvad sagde han?
Han sagde, han ville dræbe mig, hvis jeg prøvede at gå.
Du forstår slet ikke, hvordan han er.
Hvad vi gjorde. Hvad han fik mig til at gøre.
Ok.
Lad os begynde med begyndelsen.
Hvad fik han dig til?
Vi dræbte nogle børn.
Hvad?
Jeg ville ikke. Han tvang mig til at hjælpe ham.
Ellers ville han også dræbe mig.
Hjælp mig. Jeg er så bange.
Jeg vil ikke i helvede for at dræbe børn.
Hør her.
Hvilke børn? Hvad taler du om?
Det ved jeg ikke. Jeg kender ikke deres navne.
Navne?
Hvor mange?
Hvor mange børn?
I alt?
Omkring 20, tror jeg.
Nej, du lyver.
Det er sandt. Jeg sværger.
Siger du, at du har dræbt 20 børn?
Ja. Deromkring.
Jeg holdt op med at tælle.
Gordon sagde, at én eller to var flygtet.
Men...
Nej.
Ingen kan bare lige dræbe 20 børn, okay?
Vi gjorde.
Hvordan?
Oftest havde vi kun én eller to.
Nogen gange, tre.
Jeg vidste, når vi var ved at gøre klar til at komme af sted.
Bilen blev vasket.
Dækkene tjekket.
Motoren tjekket.
Han var bange for, at bilen ville bryde sammen -
- og vi blev opdaget.
Vi kørte forskellige veje, hver gang.
Aldrig samme del af byen.
Nogen gange, kørte vi bare rundt i timevis -
- indtil vi fandt én.
Nå, der er du!
Vi har ledt alle vegne.
Har I?
Ja selvfølgelig.
Din familie har været ude for en ulykke.
Og har sendt os for at finde dig. De er hårdt såret.
Politiet kørte dem på hospitalet, men havde ikke tid til at finde dig -
- så vi sagde, vi nok skulle gøre det.
Kom nu.
Ind med dig. Skynd dig.
Vi må få dig på hospitalet, så du kan se din familie.
Mange børn går ikke ind i en fremmeds bil -
- men når der sidder et barn derinde...
Dygtig dreng.
Ryk lidt. Ryk lidt San.
... går det nemmere.
Hold godt fast.
De så på mig og tænkte...
Vi har lang vej.
''Hvis han er tryg...''
Og vi flyver af sted.
''...så er jeg det vel også''
Hver gang de kom ind i bilen.
Ville jeg bare dø.
Når vi kom tilbage til gården, røg de ind i indhegningen.
Er I sultne?
Hvad?
Hold øje med døren, Sanford!
Hold øje med døren!
Hvad er der?
Jeg gør dig ikke noget.
Tror du jeg gør dig noget?
Jeg gør dig ikke noget.
Kom her.
- Nej! Nej! Nej! Nej! - Jeg vil da aldrig gøre dig noget.
Nogen gange dræbte han dem med det samme.
Andre gange ventede han -
- og samlede lidt flere op -
- indtil han havde en fire fem stykker.
Ja.
Nej! Nej! Nej! - Nej hvad?
Nej, hvad?
Kom nu. Kom nu.
Sanford, hold øje med døren!
Nej! Nej! Nej! Nej!
Nej! Nej!
Nogen gange lod ham dem ligge -
- bare én eller to, i live, eller næsten ihvertfald.
Og sagde -
- gør en ende på dem, San.
Eller jeg gør en ende på dig.
Og jeg gjorde det.
Jeg dræbte dem.
Det gjorde jeg.
Jeg dræbte dem.
Åh Gud, jeg dræbte dem.
Åh, Gud! Åh!
Hej.
Hvad?
Se på mig.
De børn.
Hvis du så dem igen, ville du så kunne genkende dem.
Det ved jeg ikke.
Måske.